“Mora da postoji neka granica” Novak o odlascima Cicipasa
Novak Đoković je zadovoljan kako je odigrao meč druge runde na US Openu.
Poslije pobjede nad Talonom Griksporom iz Holandije u tri seta, 6:2, 6:3, 6:2, rekao je da sve misli sada okreće meču sa Japancem Keijem Nišikorijem.
– Samo razmišljam o Nišikoriju. Raspoloženje jeste bolje (nego posle prvog meča), vrlo sam zadovoljan nastupom i nivoom tenisa. Nadam se da ću nastaviti u tom smeru, jer će protivnici biti sve teži. Nišikorija vrlo dobro poznajem, sad smo igrali u Tokiju, tu sam dominantno pobedio i igrao izuzetno dobro, ali ovo je grend slem, drugačiji su uslovi. On je svoje najbolje rezultate beležio u Njujorku, tako da nikakvog potcenjivanja nema, naprotiv, biću veoma spreman za borbu. Zadovoljan sam svakim aspektom igre u duelu sa Griksporom. Uvek postoje neke sitnice, i radiću u danima pauze na specifičnim tehničko-taktičkim detaljima, ali neću otkrivati o čemu je tačno reč, neka to ostane profesionalna tajna – rekao je Novak u razgovoru sa srpskim novinarima.
Naravno, nije moglo da ga zaobiđe ni pitanje o tome šta misli o pauzama za toalet koje su u centru pažnje zbog Stefanosa Cicipasa.
– Video sam da je on izjavio da ako ne radi ništa što je protivno pravilo, ako je u skladu s pravilima, zašto ga kritikuju? Ako to prekrši, onda treba da snosi posledice. Tu sam saglasan sa njime. Međutim, razumem i Endija i Zvereva, koji su se pobunili u poslednjih nekoliko mečeva – Zverev u Sinsinatiju, Endi ovde. Ipak treba da postoji neka granica, gde ti kao igrač osetiš da si odsutan predugo i da to utiče na protivnika. Ali ako gledamo po pravilima, on ništa nije prekršio. Mi zato definitivno u ovom sportu moramo da stavimo ograničenje, da li je to tri, pet, šest, sedam minuta, koliko god. Da se uključi štoperica onog trenutka kada napustiš teren i da to mora da se poštuje. Ne znam zašto je to neodređeno, možeš da ostaneš dva, a možeš i 20 minuta. To pravilo mora da se promeni. Razumem Endija i zašto je zamerio Cicipasu, jer se ohladio, to s jedne strane nije fer, ali razumem i Cicipasa koji kaže ‘neodređeno je, nemam štopericu, niti mi bilo ko otkucava vreme’. To je sve što mogu da kažem – jasan je najbolji igrač svijeta.
Na pitanje gdje pronalazi svoj mir u Njujorku i kako se opušta pred mečeve, rekao je da nije mnogo menjao standardan program koji primjenjuje svake godine.
– Ja sam i van Njujorka. Odsedam kod prijatelja na imanju u Nju Džersiju već godinama unazad tokom turnira. Upravo zbog buke, galame i svega što je sastavni deo Njujorka. To je jedan od najuzbudljivijih i najzabavnijih gradova na svetu. Četiri-pet noći sam zato odsedao u gradu, ali kada se približio turnir, samo sam se preselio tamo gde sam povezan sa prirodom. Tamo imam svoj mir, svoje utočište, što mi pomaže da napunim baterije i da očuvam ono što je neophodno za turnir – energiju, fizičku, mentalnu i emotivnu. Nekad volim da se opustim, da prošetam Central parkom, ali uglavnom sam van Njujorka, to mi dozvoljava da se lepo opustim – zaključio je Đoković.
(B92)